Не ми оставяш избор.
Казвам се Формаджио.
Хареса ли ти?
Очевидно иска да ме проследи до скривалището.
Трябва само да се върна, без никой да ме проследи.
Ще изпълня заповедите!
Чу ли онзи тътен? - Какъв ли беше?
Върни се засега, Аеросмит.
Гадината е някъде наблизо. По-добре да се махна от тук.
Опасно е да го атакувам със Станда си на толкова оживено място.
Кървенето спря.
Мислех, че ми беше разпорил бузата.
Откъде се взе този нож? Не е моят.
Моят не е толкова голям.
Къде е моят нож?
И тази обувка не е моята. Огромна е!
Къде е изчезнала моята?
Какво е станало със седалката?
И воланът също... Не го стигам!
Не стигам педалите, а седалката е огромна!
Нищо не виждам отпред.
Какво става? Тази кола също не е моята!
Къде изчезна колата, с която дойдох?
Не мога да се върна без нея! По дяволите!
Толкова ли е прост?
Огледай се! Ти се смаляваш!
Най-накрая порезът ми започна да ти действа.
Почакай, това са моите обувка и нож. Значи...
Захапа ли най-накрая, слабоумнико?
Само че вече е късно. Така няма да можеш да шофираш.
Изглежда, Стандът на онзи преследвач ме е смалил?
Ще ми кажеш къде държите щерката на боса.
Битката вече започна. Няма връщане назад!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЯТЪР ОТ ЗЛАТО
Сякаш биваш премазван от тежката воля на съдбата,
която държи в плен мечтите ти.
Няма път за бягство, през цялото време се мъчиш отчаяно,
но ти никога не ще се предадеш.
Парченцата надежда,
заровени под отломките,
ще бъдат открити от твоите две ръце,
за да може някой ден да промениш света.
Борбено злато!
Само онези, които истински вярват в своите сърца,
ще заблестят,
докато животът им не угасне.
Онези, които имат неукротими души,
продължават да се борят напук и на бога!
Борбено злато!
Епизодио 10 "Отряд убийци"
Още ли не сте ми взели вода?
Гърлото ми пресъхна.
Май скоро ще умра от жажда.
Вярно... Аз също искам да обядвам.
Зарежете мен, искам да нахраня мъниците.
Наранча се бави.
Затова бях загрижен да пращаме него!
Стига, Фуго. Колко пъти ще повдигаш въпроса?
Как да си мълча? Много съм...
Извинявайте.
Литъл Фийт смалява всичко, което пореже.
Макар че отнема малко време, докато силата му се задейства.
Дрехите и банданата, които носиш, ще се смаляват заедно с теб.
А изпуснатите нож и обувка ще запазят стария си размер.
Всички твои вещи ще се смаляват, докато съвсем не изчезнат!
Ами да! Трябва да се обадя на момчетата!
Това заболя! Защо вратите не се отвориха?
Продължавам да се смалявам!
Ето какво било! Прекалено съм лек, за да се отвори.
Именно, слабоумнико. - Но какво от това!
Трябва да се добера до телефона и да се обадя за помощ!
Отвори се, по дяволите!
Мъчиш се напразно!
Явно още не си забелязал, но дрехите и портфейла ти също се смаляват.
За телефона ще ти трябват карта или монети.
И монетите трябва да са с нормален размер!
Ръстът на Наранча: 62,5 см
Май ще се окаже по-умен, отколкото мислех.
Лоша работа. Не бива дружките му да разбират за силата ми.
Ако Бучелати разбере за нападението, ще отведе щерката на боса другаде.
Не бива да го допускам!
Няма да ти позволя!
Мръсникът трябва да е някъде тук!
Покажи се! Под кабинката ли се криеш? Излез!
Отлично. Още две-три минути и ще стане не по-голям от хлебарка.
А силата на Станда му ще стане абсолютно безполезна.
Тогава ще мога да се заема с мъченията.
Аз ще спечеля!
Какво да се прави. Ще почакам малко, едва ли ще ме намери.
Ето къде си бил! Скрил си се в задния ми десен джоб!
Хванах те! Значи можеш да смаляваш?
През цялото време ли се криеше в джоба ми?
Проклет да си... Но за сметка на това си много дребен.
Чакай малко... Как се досети, че съм в джоба му?
Убий го, Аеросмит!
Порасни!
Какво? Химикалка?
Ръстът на Наранча: 53 см
Проклет да си! Къде се дяна? Какво направи?
Къде изчезна онзи проклет преследвач?
Размина ми се на косъм. За да смали нещо, освен мен,
на Литъл Фийт са му нужни време и енергия.
Но нормалният размер на смалените неща може да ги връща мигновено.
Ударната вълна от химикалката ме изстреля чак тук.
Но как разбра, че съм в джоба му?
Да не би да го е засърбял задника, понеже съм шавал много?
Невъзможно!
Скрих се веднага! Как ме откри?
Ето къде си! Никъде не отиваш, преследвачо!
По петите ми е!
Загазих! Литъл Фийт!
Къде изчезна гадината?
За малко да сдам багажа.
Ако не ме беше издухал въздухът от гумата, тоя щеше да ме убие.
Тук няма да ме открие...
Да бе! Я стига!
Стандът му не умее просто да обстрелва.
Някак си ме открива и преследва!
По всичко личи, че не реагира на звук или на движения.
Тогава как ме откри в джоба
и как разбра накъде ме отпрати въздухът от гумата?
Открих те! В канавката си!
Вижда ме и под водата!
Литъл Фийт!
По дяволите! Мисли, мисли, мисли!
Не мога да умра в отпадните води!
Отрядът убийци се състои от общо девет човека.
Формаджио е един от тях.
НЕАПОЛ, ПРЕДИ ДВЕ ГОДИНИ
Обмислям другата седмица да повдигна въпроса за боклука.
Сигурен ли си?
Спокойно, просто ще дам правилния отговор на министъра на туризма.
Както обикновено. - Просто се тревожа за теб.
Скъпи, не пиеш ли много днес?
Стига, Пеши! Пак ли пиеш мляко?
От еспресото ми се свива коремът.
Пеши, затова ще си останеш мамони!
С твоето мляко
злепоставяш всички ни пред хората.
Според теб защо те взехме с нас?
Отучи се от този навик. - Добре.
Формаджио, как мина?
Твои са, Пеши. Малък подарък от мен.
Май е минало гладко.
Считай работата за свършена.
Остава само да гледаме.
Давайте да ставаме и да гледаме мача.
Станд - Аеросмит Носител - Наранча Гирга
Беше много вкусно.
Благодаря ви. Очакваме ви отново.
Да приключваме.
Беше превъзходно. - Добре че взехме бяло...
Какво има, скъпи? Боли ли те нещо?
Това да не ти е паркинг! Разкарай колата!
Хей! Погледнете под колата!
Всичко е в кръв! - Да се прибираме.
Какво има, Пеши? Краката ли ти омекнаха?
Върнахме се!
Как мина? - Идеално!
Човекът беше пръснат на парчета!
Но уби и жената, която беше с него.
Идеална задача за безсмисления ти Станд.
Ако нещо не ти харесва, свърши си го сам.
Мелоне, колко ще ни платят?
Двайсет милиона. - Жълти стотинки!
Гиячо! Успокой се. После ще говорим за парите.
По ме интересува...
Къде са Сорбет и Джелато?
Размотават ли се?
Може да са се награбили? Влюбените гълъбчета...
Кой говори безсмислици сега?
Не, наистина е странно.
Джелато настрана, но Сорбет обича парите.
Никога не е пропускал да си вземе дяла.
Със създаването и разцвета на всяка организация
е неизбежно да няма хора, които да се бунтуват.
От продажбата на евтина дрога от Централна Азия
в Европа и Америка
мафията печели десетки, даже стотици повече.
Не е никак странно да има хора, които да искат да изместят боса,
давайки си ясна сметка, че това би им коствало живота.
Открихте ли ги? - Няма и следа от тях.
Сигурно са ги отстранили, понеже душеха около боса!
Възможно е. И двамата са откачалки.
Полпо контролира игралния бизнес. Дилърите също богатеят.
А ние, отрядът убийци, получаваме пари само от боса!
Не е честно! Ние сме най-добрите в организацията!
Заслужаваме много повече!
Задушил се е?
Да. Тук е само Джелато.
Трупът на Сорбет го няма.
"Наказание"...
След няколко дни в скривалището на отряда пристигнала пратка
без посочен подател.
Хей! Пак ли?
Кой е подателят?
Рамки? Празни са.
На това ли му викат съвременно изкуство? Има нещо странно в тях.
Това е същият лак за нокти, който си нанасяше Сорбет!
Виждал съм го и преди. С Джелато използваха един и същ цвят!
Разопаковайте рамките и ги подредете.
Общо 36 произведения на изкуството.
Не, не, не! - Да бе... Това е...
Не мога да гледам повече! - Млъкни!
Това е той...
Там се намирало тялото на Сорбет, накълцано и залято във формалин.
На лицето му се четяло страх.
Очевидно е бил накълцан жив с много остър предмет
от петите до темето на главата.
Бил е убит по жесток начин.
В онзи ден отрядът убийци си дали сметка за нещо друго.
Дали Сорбет
е бил накълцан пред очите на Джелато?
Да. И от страх и отчаяние
се е задавил с парцала на устата му и се е задушил.
Това било мълчаливо послание от боса.
Момчета...
Най-добре да забравим за Сорбет и Джелато.
Оттогава в организацията започнали да се отнасят хладно към тях.
Повече никой дори не си помислял да души около самоличността на боса.
Докато не се разнесли слухове, че босът имал дъщеря.
По дяволите! Не възнамерявам да умирам тук!
Ще убием боса и ще поемем наркотрафика!
Ще изплуваме от дъното!
На решето е? Разстрелял е плъха? Защо?
Нима...
Премина. Търси ме.
Дъхът! Това е било!
Стандът на Наранча Аеросмит проследява дъха!
Комарите откриват жертвите си по въглеродния диоксид,
който издишват.
На същия принцип е! Затова ме е намерил в джоба.
А когато на улицата се изсипа онази група зяпачи,
той спря да ме търси. Понеже е можел да ги простреля!
Засякъл е дишането ми!
Ето те!
Пак стреля! Очевидно не може да ме различи от плъховете.
Щом е така...
Ето къде сте, гадини мръсни.
Този брой и този модел на движение...
Плъховете са дишали!
Скоростта им е еднаква. Движат се в една посока!
Беше заплаха за мен до момента,
в който не разбрах как ме откриваш.
Но сега твоят Станд е по-безобиден и от комар, Наранча!
Аз печеля, Наранча!
Ще бягам по канализацията, докато не се изпариш напълно!
Защо?
Всички се движат по един начин.
Но един плъх диша по-тежко от останалите.
Без дъх ли си останал?
Може би носиш тежък товар, от който се задъхваш?
Мисля, че си струва да разстрелям този шишко!
Проклятие!
Отлично!
На косъм... Ако не си бях върнал нормалния размер, щеше да ме убие.
Ако не се беше смалил достатъчно, за да се обезсили и Стандът ти,
сега щях да съм мъртъв! - Все още е жив!
Нима силата на Аеросмит се е смалила заедно с мен?
Атаките ми няма да му навредят!
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Следва: "Наранчевия Аеросмит"